Uusi foorumin jäsen esittäytyy ensimmäisen käyttökokemuksen raportoinnilla. Tervehdys kaikille!
Jo muutaman vuoden ajan olin kokenut psykedeelien kutsun. Asiaa kuitenkin piti harkita ja tarkkailla mielen pohjavirtojen kulkua; olisiko psykedeelinen kokemus oikea ratkaisu. Olihan se. Kevyesti tutustuin teemaan muutamalla Salvia- ja Päivänsini altistuksella. Kokemukset olivat positiivisia, joten päätin ottaa vastaan täysipainoisen kokemuksen enteogeenien avulla. Sienet tuntuivat kutsuvan ja hyvän ystävän kautta järjestyikin pari grammaa kuivattua Golden Teacheria- ystävälle ystävällinen kiitos
![Hymyilee :)](Smileys/default/smiley.gif)
Valmistauduin kokemukseen tekemällä täyden päivän raskasta fyysistä työtä- tavoitteena hiljentää mieli ja väsyttää keho ottamaan vastaan suunniteltu kokemus puhtaana, vailla häiriötekijöitä.
Työskentelyn jälkeen pidin muutaman tunnin tauon, kunnes tartuin päättäväisin ottein jugurtti-purkkiin, huitaisin hienoksi jauhetut sienet sekaan ja nautin miellyttävän välipalan. Laitoin ystävälle viestin, että nyt mennään ja olisi suotavaa pitää puhelin päällä varmuuden varalta. Vastauksena hyvän reissun toivotukset. Lämpimällä fiiliksellä ja taustatuella oli hyvä jättäytyä sienen vietäväksi.
Nautittuani sienet suuntasin suihkuun. Aikaa oli kulunut nauttimisesta puolisen tuntia. Suihkussa tarkkailin oloani, olin hieman pettynyt. Fyysinen ympäristö tuntui hieman erilaiselta kuin yleensä, mietin että olikohan se tässä- aika laimeata. Kuivasin itseni ja pukeuduin mukaviin vaatteisiin. Ajattelin että jos ei muuta niin vietänpä ainakin mukavan ja leppoisan illan.
Noin puolentoista tunnin kuluttua huomasin yllättäen, että pihalla puuhaillessani kaikki värit tuntuivat kovin täyteläisiltä. Päätin nauttia tästä kokemuksesta asettautumalla lepoon ja vain katselemalla ympärilleni. Siirryin syvemmälle luontoon ja istuin ison kiven päälle katselemaan. Allani aukesi pieni niitty ja huomasin yllättäen kuinka koin niityn kolmiulotteisempana kuin yleensä. Muistan ajatelleeni, että tältä tämä ympäristö näyttää todellisessa muodossaan, mutta en vain ole havainnut tätä muotoa aiemmin mieleni oltua keskittynyt muihin, epäoleellisiin seikkoihin.
Kokemuksellisuus syveni. Tunsin ja ymmärsin yhteyteni ympäröivään todellisuuteen uudella, syvemmällä tavalla. Tämä tuntui miellyttävältä. Kävelin syrjäisellä tiellä ja havaitsin maan, sen kasvien ja taivaalla olevien pilvien muodostaman kokonaisuuden kauniina ja kokonaisvaltaisena yhteytenä. Huomasin kuinka aiemmin olin tarkastellut tätä ympäristöä vain yksittäisten komponenttien kautta; onpa kivan näköinen taivas ja niin edelleen. Nyt koin kaiken yhtä aikaa. Taivas, maa, kasvit, minä, kaikki ja kaikkeus.
Fyysinen olotila oli myös poikkeuksellinen. Tunsin kehoni konkreettisesti. Kaikkinainen jännittyneisyys oli poissa. Tunsin lihakseni, luuni ja suolistoni selvästi ja tarkasti. Äärimmäisen rentoutunut fyysinen olotila vallitsi- kyseessä ei kuitenkaan ollut väsymykseen verrattava tylsistynyt tila, vaan ennemminkin korostuneen selkeä ja puhdas kokemus fyysisyydestä ja tämän kokeminen sellaisena kuin se on puhtaimmillaan.
Puhtaan, suoran kokemisen vaikutelma vahvistui koko ajan. Niin fyysisen kuin hengellisen olemuksen saralla. Totesin itselleni ja sienen voimalle, että antaa tulla vain täydellä voimalla- en pelkää. Pelottomuuden manifesti tässä yhteydessä ei palvellut egoistista kaiken kestämisen triumfia, vaan oli ennemminkin nöyrä ilmoitus siitä että olen valmis ottamaan vastaan myös huonot fiilikset jos näitä on tulossa- opetus voi tulla niin monissa muodoissa. Mitään huonoa ei kuitenkaan tullut, välillä vain tuntui siltä että pakahdun kaiken hyvyyteen, jota en ole aiemmin ollut kykenevä havaitsemaan vaikka tämä on ollut läsnä koko ajan.
Jossakin vaiheessa kävin sisällä. Katsoin kylpyhuoneen peiliin ja näin mukavan oloisen hepun. Ihmettelin, miksi olen ollut niin ankara tätä mukavaa heppua kohtaan jo niin monen vuoden ajan
![Hymyilee :)](Smileys/default/smiley.gif)
Eipä tuo ole tainnut moista ruoskimista ansaita, muistan pohdiskelleeni. Ihan kiva kaveri. Peiliin katsomisen hetkellä päätin vakaasti olla ystävällisempi itseäni kohtaan ja tämä päätös on myös pitänyt.
Kokemuksesta on nyt aikaa joitakin viikkoja. Näiden viikkojen aikana olen havainnut selkeän muutoksen aiempaan verrattuna. Olen rennompi. En vaadi itseltäni enää liikaa. Koen kehollisuuden tavalla, jota en muista kokeneeni kuin ehkä lapsuudessani. Suhtaudun ihmisiin joita kohtaan lempeämmin- havaitsen satunnaisen raadollisuuden toki edelleen, mutta ärsyyntymisen sijaan koen ennemminkin myötätuntoa. Tunne-elämän skaala on laajempi. Hymyilen useammin ja koen aitoa, välitöntä iloa satunnaisista, välillä melko pienistäkin asioista. Havainnoin ympäristöä tarkemmin ja kuulo-aistimukset ovat terävöityneet: ennen musiikki kuulosti lähinnä merkityksettömältä äänimassalta- nyt erotan yksittäiset instrumentit ja näiden muodostaman kokonaisuuden joka luonnollisesti tuntuu aika hyvältä. Hyvä fiilis kaikenkaikkiaan
![Hymyilee :)](Smileys/default/smiley.gif)
Lisäksi satunnaiset puhtaan kokemisen hetket yllättävät päivittäin: näen ympäristön, sen värit ja tämä kokonaisuuden hyvin terävästi ja huomaan nauttivani juuri siitä hetkestä ja kokemuksesta joka vallitsee. Kyseessä ei kuitenkaan ole psykoottinen euforia- havaitsen epäkohdat ja epämukavuudet niin kuin aiemminkin, mutta nämä eivät enää juurikaan häiritse. Ovat vain asioita siinä missä muutkin.
Yllä kuvatun kokemuksen perusteella ratkaisuni syöksyä psykedeeliseen kokemukseen oli oikea. Jatkan valitulla tiellä. Jos on olemassa jumala, on tämä jättänyt maailmaan valtavan hienoja miinoja, jotka ahkera etsijä löytää ja laukaisee itsensä ja miinan asettajan hyväksi.
Kunhan taas jostakin saan käsiini sieniä (on hieman hankalaa, koska tuttavuuksiini taitaa kuulua liiankin vähän vapaita mieliä...), uudistan kokemuksen ja jatkan raportointia sitä mukaa kuin prosessi etenee.
Kaikkea parasta kaikille, toivottaa vaatimaton ystäväsi 777